Massiv blødning. Acidose. Kulde.
Vi ved, hvad det betyder. Vi kalder det dødens triade.
Derefter er der ingen vej tilbage.
Vi har talt om at få et barn til, vi var begyndt at vælge navne.
- Skulle jeg bare håbe? - Det har jeg aldrig sagt.
Det behøver du ikke. Det er tydeligt, at du ikke vil.
Hvorfor begynde forfra? Du er en utrolig børnekirurg.
- Det fremmer min karriere... - ...hvilket ikke fremmer familien!
Så kan man kun minimere skaderne.
Jeg vil høre slutningen på Arizonas sætning, Callie.
Hvad ville du sige, Arizona?
Man afbryder, træder tilbage, og man lader kroppen hvile-
- og ser om man finder en løsning på det kaos, der hersker i den.
- Det klarer du godt, Courtney. - Har hun det godt?
- Laver du sjov? Hun er så smuk. - Det er hun. Hun får lige lidt ilt.
- Kompresser. Moderkagen, Robbins. - Ja, jeg klarer den.
- Hvordan ser iltmætningen ud, Alex? - Under 90.
Robbins! Barnet er ikke længere din patient. Hold opmærksomheden her!
Er du klar, Arizona?
Du taler til dine patienter, som om der ikke er andre i verden.
Du bider dig i læben, når du ser på røntgenbilleder. Det er sexet.
Jeg elsker, at du får Sofia til at grine, når du læser højt.
Den lyd kunne jeg høre på hele dagen. Resten af mit liv.
Du smiler, når du sover. Det er et kæmpestort et.
Jeg elsker, at det er det første, jeg ser, når jeg vågner om morgenen.
- Jeg elsker... - Hvorfor kan du ikke...
Vil du gerne tale om, hvad ordene gør ved dig, Callie?
Det er bare det... Du kunne også bare sige de ting til mig.
- Hvis du tillod det. - Hvad?
Jeg sagde det nu, men du afbrød. Du har travlt med at tale for mig.
Husk, at vi talte om at bruge et særligt sprog overfor hinanden.
- Jeg føler, at du afbryder... - Jeg føler, at du anklager.
- Jeg føler, at du gjorde det igen! - Lad os starte forfra.
- Jeg føler, at det skal sys, skat. - Jeg føler, det skal transplanteres.
- Du var enig tidligere. - Jeg har skiftet mening.
- Blødningen er ligeret. - Alle knoglestykkerne er ude.
Jeg føler, du glemmer, at jeg er børnekirurg.
- Hos børn er de indgreb lumske. - Jeg føler, at du ikke stoler på mig.
- Tag et PFTE-transplantat. - Brug en vena saphena.
Fint, vi skærer i benet.
Det handler ikke om benet! Det her går meget længere tilbage.
For fire år siden fik jeg mit livs stipendium.
Det var en kæmpe mulighed, at jeg kunne arbejde i Afrika.
- Du tog af sted. - Du skulle med.
Men du ville ikke, så jeg tog af sted alene.
Så kom jeg tilbage for din skyld.
- Da jeg kom hjem, var du... - ...gravid?
Jeg er biseksuel. Det skræmmer hende.
Ja, jeg gik i seng med Mark, og jeg blev gravid. Og?
Jeg nåede ikke at bearbejde det. Jeg ville bare være sammen med dig.
- Hvis det krævede... - Hvis du siger det, jeg tror...
- Lad mig tale færdig, Callie! - Jeg tvang dig til at få et barn.
Du siger ikke, at jeg ikke elsker mit barn, eller fortryder hende!
Jeg fortryder, at du tager alle mine beslutninger for mig.
Hver gang jeg træffer en selv, får du mig til at føle mig egoistisk!
Undskyld. Følte du dig egoistisk, da du var mig utro med en anden?
- Det er jeg virkelig ked af. - Det var ikke det, jeg mente.
Jeg mente, at når jeg prøver at gøre noget for mig selv, så...
- Timen er ikke forbi, Callie. - Det føles sådan.
Nej, det er verdens dummeste idé!
- Hun mener ikke dum. - Hun sagde lige ordet "dum."
I vil bruge mine støttepenge på en kompliceret ansigtsoperation...
- ...på en enkelt patient. - Skal vi da bare afvise ham?
- Vi finder på noget mindre dumt! - Jeg går til frokost. Senere, Hunt.
Hvad foregår der?
Jeg giver og giver og giver.
- Du giver ting, jeg ikke beder om. - Det er simpelthen ikke sandt.
Du bad mig blive. Jeg er her. Du ville købe hus. Det gjorde vi.
- Jeg gør alt for dig! Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
- Du vil ikke opfylde mit ønske. - Jeg har ikke sagt nej til et barn.
Vi er her på grund af dine ønsker. Jeg prøver, men du gør det så svært.
- Kan du ikke binde dig? - Vi har været sammen i fem år!
Vi kommer ingen steder. Vi er gået tilbage til start.
- Det er nok tid til at starte forfra. - Skønt. Hvordan gør vi det?
- Har I overvejet lidt tid alene? - En separation? Nej.
- Vi prøver at redde ægteskabet. - Lad hende tale færdigt.
Tænk ikke på det som en separation. I er ikke de samme, som da I mødtes.
Det kan hjælpe at genopdage sig selv. Tag en pause.
- Altså skilsmisse. Vil du det? - Lad hende nu tale færdigt.
Par går kun i terapi af to årsager: Enten vil den ene ud, men tør ikke-
- eller også kæmper begge for at få forholdet til at fungere.
- Vi vil kæmpe, ikke? - Jo... Jo.
En pause er et værktøj, som hjælper i et aftalt tidsrum.
Dernæst evaluerer vi forholdet.
Nej, jeg kan ikke lide det. Jeg synes, at det lyder tosset.
Vi skal nærme os hinanden. Vi har brug for mere tid sammen.
Sådan får man styr på tingene. Vi vil ikke have en pause, vel?
Jeg synes, vi skal tage en pause.
GREYS HVIDE VERDEN
- Hvor lang er pausen? - Det finder vi ud af nu.
Okay. 30 dage?
30 dage? Har du brug for at tage pause fra mig i en måned?
Hvis du vil sige noget, så er tiden moden, Arizona.
Jeg prøvede at være sød, Callie.
Jeg tror mere på tre eller seks måneder.
- I guder, seks måneder! - Jeg prøver at være ærlig.
Jeg vil redde os, men jeg må være ærlig.
Det føles som en joke, eller et realityshow.
"The Real Lesbian Housewives M.D. of Seattle."
Fint, 30 dage. Hvordan gør man?
I har et barn. I bor i samme hus som forældre-
- med separate liv og separate værelser.
Grænser er vitale. Lav et skema over, hvem der har barnet og overhold det.
Tal ikke med hinanden, kun i nødsituationer.
Sidst, men ikke mindst: Ingen intimitet, ingen sex.
Hverken med andre eller hinanden.
DAG 1
Sofia tager tøj på. Hun fortsætter med lilla.
Jeg sov slet ikke, Arizona. Jeg kan ikke klare det her.
Jeg føler ikke, at det er nødvendigt.
Hvordan skal vi undgå at tale sammen i en måned?
Vil du ikke nok se på mig?
Jeg ved, at det gør ondt. Medicinen vil snart virke.
- Hvad sad din arm fast i? - En pastamaskine.
Det er verdens dummeste job, men jeg vil gerne på kokkeskole.
- Det er bare latterligt dyrt. - Fraktur i spoleben og albuen.
Din arm skal opereres, Emily.
Der skal plade og skruer til, så jeg kan stabilisere frakturen.
- Book operationsstuen. - Hvornår er jeg rask?
Jeg skal kunne lave mad. Man skal søge ind om en måned.
Det er et slemt brud, men du kommer fluks til genoptræning.
Du er snart i gang igen.
Lee Franklin, en dag gammel, diagnosticeret med øsofagusatresi.
- Hans spiserør er todelt. - Kunne I ikke ordne det?
- Hvornår sker det? - Hullet er større end forudset.
Det måler cirka fire centimeter, så vi kan ikke bare sy dem sammen.
Dr. Karev kan operere, men det er mere kompliceret.
- Wilson? - Vi sætter suturer i rørene.
De løber igennem hans ryg, og hver dag trækkes der i dem-
- så enderne hives mod hinanden, og vi kan forbinde dem senere.
Men hvis det skal virke, skal Lee ligge helt stille.
- Vi må lægge ham i koma. - Hvorfor foretager du ikke indgrebet?
Dr. Karev har overtaget sagen, jeg har nemlig lige flyttet afdeling-
- men jeg forsikrer jer, at dr. Karev er for fed.
Skal vores barn i koma? I hvor lang tid?
- Uger. Der er muligheder... - Men denne er bedst for Lee.
Må jeg tale med dig, dr. Robbins?
- Nu gør du dem bekymrede. - Jeg vil lave en tarm-interposition.
- Det kræver kun én operation. - Det er bedre at tage spiserøret.
Han kan ligge i koma længe. Det vil være hårdt for forældrene.
Tarmen forhøjer risikoen for strikturer og lækage. Det går ikke.
- Må jeg passe mit arbejde? - Pokkers, jeg er forsinket.
- Gør det nu bare på min måde. - Fint, fordi du ikke kan give slip.
Eller, fordi du ved, at jeg har ret.
- Værsgo. - Tak.
Jeg sendte din mand ned i butikken. Han besvimer af nåle.
- Han er nem at skræmme. - Forhåbentligt køber han chokolade.
- Du er forsinket. - Jeg tjekkede en baby i...
- Ligeglad. Graham? - Jaclyn er i 23. uge.
EKG af barnets hjerte bekræftede arteriel stenose.
Vi skal bruge ballonkateter, så vi kan åbne aorta-klappen.
- Dit blodtryk er lidt højt. - Jeg er en smule nervøs.
Idéen om en kæmpe nål, der skal ind i babyens lille hjerte...
- Der er ikke meget plads til fejl. - Dr. Herman har gjort os berømte.
Hun er den eneste, der gør det her. Hun er årsagen til, at jeg er her!
Jeg fører ikke nålen ind, før barnet ligger i rette stilling.
Stillingen er helt afgørende. Hvis fostrets bryst ikke er oppe-
- når vi ikke hjertet. Perfekt tilgang, Graham.
- Vi kommer lige ind nu. - Jeg har øvet mig.
- Jeg vil gerne hjælpe, dr. Herman. - Graham hjælper. Se godt efter.
Jeg har udført perkutane indgreb...
- In utero på valnøddestore hjerter? - Nej, men...
Så er det ikke det samme. Du er en upåklagelig børnekirurg.
Du er intet som fosterkirurg.
Hold øje med Grahams hænder, og næste gang kan du hjælpe til.
- Mine hænder vil emulere Deres... - Graham.
Et ord til, og så må plastik fjerne dine læber fra min røv.
Hold så bøtte. Ballonen pustes op.
Hvis du er interesseret, er der en træningsmodel på laboratoriet.
Den er gammel og stinker, men hyg dig med det.
- Tak. - Det tog to måneder. Held og lykke.
Edwards! Er du stadig hos Callie?
- Nej, hun må tage Sofia. - Hun er nødt til at øve...
Vores datter spørger efter hende, og vi har delt forældremyndighed.
- Jeg vil helst ikke inddrages... - Forsvind, Edwards.
Undskyld. Du sagde noget om kræft i skjoldbruskkirtlen?
Patienten, David Lasher, har været helt fri for kræft siden operationen-
- men i morges kom han ind med smerter i hofterne...
- Metastaser i benet. - Kan vi skrabe dem væk?
- Nej. Hvor gammel er han? - 33 år, med to børn og en kone.
- Hvor længe holder en protese? - 10-15 år.
- Han får altså brug for en ny. - Jo, men alternativet er, at han dør.
- Jeg booker en hofteoperation. - Ja.
- Ikke nu. Jeg skal... - ...hente barn.
Og se glad ud, selvom din partner knapt nok taler til dig. Jeg forstår.
Godnat. Sov godt.
Jeg måtte lede, men til sidst...
Hej, Callie. Forstyrrer vi Sofia?
Nej, hun sover. Jeg troede du...
Jeg troede, at Arizona skulle øve.
Nå nej. I må ikke tale sammen.
Ja, Arizona øver sig. Vi laver livmodere af Jell-O.
Druerne er små fosterhjerter.
- Man går ind her... - Super.
Jeg laver også ambrosiasalat.
- Hvad gjorde du så? - Jeg fulgte reglerne.
Men dine regler stinker, for øvrigt.
DAG 10
Godt, vi er der næsten. Flyt barnets venstre skulder ned.
Tillykke. Det er det hurtigste, jeg har set nogen vende et foster.
- Tak, dr. Herman. - Vil du udføre resten?
Ja, men jeg burde måske ikke.
- Jeg har kun øvet nogle gange. - Jeg hjælper gerne til.
- Noter dig, hvad Robbins gjorde. - Ja, det så jeg godt.
Det får man af erfaring. Visdom til at kende sine egne begrænsninger.
Hun lader ikke sin arrogance påvirke patientplejen. Flot, Robbins.
Det var flot klaret, gutter. Robbins tager føringen næste gang.
Naturligvis, dr. Herman.
- Sid stille, Emily. - Ville operationen ikke hjælpe?
Det gør stadig ondt. Det er næsten værre nu.
Der er gået en uge, Emily. Det vil stadig gøre ondt.
- Hvad siger blodværdierne, Edwards? - Alt er normalt. Ingen infektioner.
Jeg kan hverken sove eller spise.
Jeg får skarpe jag 2-3 gange i minuttet. Jeg kan ikke, dr. Torres.
Undskyld, Emily. Jeg har taget alle prøver.
- Jeg ved ikke, hvad jeg kan gøre. - Du er nødt til at gøre noget.
Jeg kan ikke leve sådan. Hvis jeg havde vidst det...
Vil du ikke nok?
- Hallo? - Undskyld.
- Går det? - Om det går? Tydeligvis ikke!
Hvordan kan du spørge om det? Hvorfor ikke: "Hvad er der, Callie?"
- Undskyld. Jeg har også problemer. - Nej, jeg...
Undskyld, det er min skyld. Jeg...
Jeg har ingen at tale med.
- Er du på vagt? - Nej. Hvorfor?
- To mere. - Vi har pause.
Vi bor sammen, skiftes til Sofia, men må ikke snakke eller dyrke sex.
- Som Derek og mig, men civiliseret. - Jamen, så skål for det.
Hun er ingen "tryg havn."
"Hvordan var din dag, Meredith? Har du fundet en kur mod døden?"
"Det havde jeg gjort i D.C."
Jeg er biseksuel. Hvad så? Det kan man faktisk godt være.
Det hedder faktisk LBTQ, og B'et står ikke for bombelækker.
Jo, det gør, men også for "bi."
Min mor og chefen knaldede i alle afkroge af hospitalet.
Ligesom mig og Derek. Jeg har arvet utroskabsgenet.
Sofia får det måske også. Alle har været mig utro.
Alle mine ægtefæller har været mig utro.
Alle... to? Ja.
Kom nu!
Cristina var vores samleskinne. Farlig, fuldt ladet, kunne dræbe os-
-men nødvendig for at holde farten.
Kan mit livs kærlighed være en pige?
- Blev du ophidset af hendes vagina? - Nej.
- Så er det nej. - Du siger noget.
- Vagina... - Vagina...
Syng!
Vagina.
- Det er et sært ord. - Nej, folk burde sige det mere.
- Jeg savner sex! - Jeg er hot. Min mand er en idiot.
Gør det.
Den kan komme op igen.
- I brød altså reglerne. - Nej, vi dyrkede ikke sex.
Vi kyssede og holdt så inde. Hun havde haft en stor operation-
- og jeg ville høre, hvordan det var gået.
- Vi dyrkede ikke sex. - På et hængende hår.
Jeg ville ønske, at vi ikke havde stoppet. Hvad så nu?
Hvis det skal virke, skal I følge reglerne.
Du mener ikke...?
DAG 1
- Hvornår laver du anastomosen? - Om en dag eller to.
- Hvor meget trækker du? - To millimeter.
- En ville være sikrere. - Hvorfor er du her igen?
Ved du, hvad jeg laver? Jeg tager en mikroskopisk tråd-
- og fører den igennem morens mave, ind i livmoderen-
- og ind i fostret samt et lillebitte hjerte.
- Jeg redder et lille menneske. - Hurra for dig.
- Træk forsigtigt. - Ja! Hold nu op.
- Jeg sparer dig for et indgreb. - Jeg takker dig en anden dag.
- Lad mig nu lige... - Du er overflødig. Nej, Alex!
Skal vi begynde helt forfra igen?
Vi måtte lave suturerne om, men det er en mindre komplikation...
Intet ved det er mindre.
- Skat... - Hun har ikke holdt sin søn.
- Hun ser ham dækket af slanger. - Jeg beklager virkelig.
Du burde sige undskyld! Du skulle jo udføre operationen.
- Jeg kan love, at dr. Karev... - Han er "for fed." Det har du sagt.
Min lille søn har fået to indgreb. Tilgiv mig, at jeg er uenig med jer.
- Alex, jeg... - Nej, jeg burde have sagt fra.
Jeg burde ikke lade dig diktere. Det er min patient og min afdeling!
Jeg er specialist, du er fellow. Forsvind herfra!
DAG 16
Det går langt ind i lårbenet. Utroligt, at knoglen ikke er brækket.
- Hvordan går det med pausen? - Meredith!
- Jeg mente diæten. - Ja, diæten.
Jeg er på banen igen, tror jeg. Det er dag 16.
- Ikke mere nattespiseri? - Jeg spiste næsten en cheeseburger.
Men lod være. Det var svært, for jeg kan godt lide cheeseburgere.
- Gud, hvor jeg savner cheeseburgere. - Derek ville have dem hver aften.
Han får ingen i år. Han må sove på sofaen.
Men du er heldig. Din diæt er tidsbegrænset. 30 dage, ikke?
- Den cheeseburger vil smage godt. - Nej.
- Gik jeg for langt? - Kan du se inflammationen?
- Blodtilførslen er helt væk. - Et hofteled kan ikke overleve.
- Det ville blive inficeret. - Hvad skal vi så gøre?
Vi fjernede svulsten og knoglevævet.
Området var betændt, så vi gav også antibiotika.
Har han ingen hofte? Hvordan kan han gå?
Det kan han ikke. Hans ben holdes fast ved ekstern fiksering.
Åh Gud. Du sagde, at du gør det her tit.
Jeg er virkelig ked af det. Jeg kendte ikke skadens omfang.
Vi finder en permanent løsning.
Det vigtige er, at svulsten er ude og giver ikke David flere problemer.
- Jeg må være hos ham. - Naturligvis.
- Mit livs værste måned. - Jeg ved, hvad vi har brug for.
- Du er bare så klog. - Jeg kan ikke spise det hele.
Vi deler. Skål!
- Vent... Vi kan dele det. - Det gør vi jo.
- Nej, vi kan dele det! - Du må få det hele.
Nej, benet!
Det er genialt. Vi tager hans læg, og så deler vi den i to...
Så kan vi udfylde hullet i hoften. Læggen har stadig sine blodkar.
Sætter du dem fast i åren og udhuler knoglevævet mere?
- Ville du gøre det? - Ja, hvorfor skulle det ikke virke?
- Og han får lov til at beholde benet? - Ja! Vi må have flere drueagurker.
- Vi brød reglerne. - I dyrkede sex?
Nej.
Da hun ikke kom hjem, troede jeg, at hun var mig utro.
Det strider jo imod reglerne, og det generede mig virkelig.
Så troede jeg, at der var sket noget, og det generede mig endnu mere.
Jeg fik hende til at snakke med mig.
Jeg ved godt, at vi ikke må snakke, men jeg ved, når du ikke kommer hjem.
- Okay. - Vi har jo Sofia.
Hvis der sker dig noget, så ved jeg ikke, hvor du er.
- Jeg var her. - Jeg tjekkede i systemet.
- Du stalker mig altså. - Jeg var bekymret!
Jeg var ude med Grey. Vi arbejdede på at hjælpe en patient.
- Med Meredith? - Ja. Tror du, der skete noget?
Jeg var ude med Meredith. Klokken var tre, så jeg sov her.
Hun var jaloux. Helt irrationelt jaloux.
Ved du, hvordan det føles, at nogen er bange for, man er utro?
Det føles rart.
- Det er ikke særlig sundt... - Hun var bekymret. Hun kerede sig.
Betyder det, at det her virker?
DAG 29
Godt, om nogle få minutter kommer jeg med rask knoglevæv.
Infektionen er væk. Antibiotikummet virkede.
- Hvordan ser blodtilførslen ud? - Utrolig. Vi bruger lidt af årerne.
- Jeg er klar. - Vi sætter lårbenet ind med plade.
Anastomoser med nylontråd. Vi laver små, enkle sting.
Vi lapper lækager med fedtvæv. Han burde kunne støtte om få uger.
- Dr. Torres? Skadestuen vil se dig. - Hvorfor det?
- Giv fentanyl. - Hvad er der sket?
- Hun kørte ind i et træ. - Hun er heldig at være i live.
- Lad mig bare dø. - Gjorde hun det med vilje?
Hun taler i vildelse lige nu.
Åh Gud.
- Hvad er historien, Callie? - Jeg lavede hendes arm.
Hun har stadig store smerter, og jeg kan ikke finde en forklaring.
Jeg ved ikke, om det er fantom- smerter. Hun ville begå selvmord-
- og det er min skyld, jeg kan ikke fjerne smerten.
Stop.
- Kan du se dem? - De små dimser? Lige knapt.
Det er cyster. Emilys armskade har revet nerverne i rygraden over.
- Hun får ikke anfald, men... - ...smerter.
- Kan det laves? - Ja, jeg må brænde nervetrådene.
- Kan du det? - Helt seriøst?
Addison Montgomery med et barn?
Ja, Henry har ødelagt hendes hvide indretning.
Han elsker at tegne, spilde og smatte.
Vi vil nok ikke se hende til konference.
- Kender I også Addison? - Har du gået stuegang?
Ja. Miss Cain vil have indgrebet. Skal jeg booke det ind?
Ja, i overmorgen. Du fører an. Graham vil assistere dig.
- Du har bare at være klar. - Ja.
- Var der andet? - Nej.
Henry er et fint navn.
- Hvordan går det? Må jeg se? - Jeg burde nok ikke...
Jeg går. Det er din patient, din afdeling og dit revir.
Godt, rygraden er blottet. Jeg sender sonden ned nu.
Jeg tænkte kun på armen.
Hun kommer måske aldrig på kokkeskole nu.
Det er ikke din skyld. Det går dybere, end man ser.
Det er slet ikke din skyld.
Calliope...
- Jeg skal øve mig. - Ikke snakke. Vi har regler.
- I morgen er sidste dag. - Det er vel tæt nok på.
- Vi skal måske starte forfra. - Vi fortæller hende ikke noget.
DAG 30
Skulle kateterindgrebet ikke først laves i morgen?
- Det var tanken. - Hydrops.
Det skal ske i dag, og det skal være nu.
Er du klar?
Jeg er klar. Nål, tak.
- Stop. - Hvad er der galt?
- Det er mit spørgsmål. - Jeg forstår vist ikke helt...
- Du tøvede. - Jeg har det fint.
- Er du nervøs? - Nej. Eller, jo.
- Hvorfor? Er du udhvilet? - Ja.
Men du er forberedt, ikke? Lært afstanden, og øvet vinklerne?
Ved du præcis, hvor langt nålen skal ind?
- Ja, det tror jeg. - Tror eller ved?
Det ved jeg.
- Graham, byt med Robbins. - Naturligvis.
- Dr. Herman, jeg... - Vi mistede bare dyrebar tid.
- Hej! Hvor har du været? - På ferie.
- Herinde er fint. - Hov... Hej!
- Lad mig forklare... - Hvor mange fosterkirurger er der?
Vi er fem. Vi skal være seks.
Jeg valgte dig, frem for de andre. Du er håndplukket, og du svigter mig.
Jeg tvivler på mine egne evner nu, jeg troede, du havde noget særligt.
Chef for børnekirurgisk afdeling, bestyrelsesmedlem og respekteret.
Jeg troede, at du ville blive bedre på mindre tid. Du gjorde mig flov.
Du var uforberedt for anden gang.
Jeg skal måske genoverveje, for du kan nok ikke klare mosten.
Jeg kender ikke dine dæmoner, men jeg ved, at du halser bagefter.
Jeg har ikke tid til at vente på dig. Jeg har ikke tid til tre bommerter.
Hvis det her sker igen, så ryger du ud herfra.
- Gør det ondt? - Nej. Smerten er væk.
- Hvad med armen? - Intet.
Da bilen ramte træet, var det første, jeg tænkte:
"Så er smerten i det mindste ovre. Ikke flere smertestillende piller."
"Jeg skal ikke græde på sofaen og se dumme madlavningsshows-
- og tænke på mad, jeg ikke laver. Jeg skal ikke have ondt af mig selv."
Tak. Det føles endelig, som om jeg kan overleve.
Det er din fortjeneste.
Han får det hårdt fremover, men hoften burde holde mange år.
- Forhåbentligt stopper det der. - Det er dag 30, ikke?
Ja. Dag 30.
Jeg er mærkeligt nok nervøs.
Det føles godt, men også som at vende tilbage fra en rejse.
Diæten er overstået, men jeg er altid på til cheeseburger og tequila.
Rigtige cheeseburgere.
Når kaosset aftager, må vi tilbage igen.
Vi må kigge igen og spørge os selv...
...om kroppen kan repareres.
Vi kunne lappe spiserøret, og det er stærkere end nogensinde.
Tusind tak.
Hvis vi har udført vores arbejde ordentligt, kan man.
Vi kan standse blødningen...
...sy skaderne sammen...
...og gøre kroppen hel igen.
Jeg forstår, hvorfor vi gjorde det. Det var for at gøre os stærkere.
Det synes jeg, at vi blev.
Det tog lang tid, det var smertefuldt og nederen-
-men vi er kommet langt.
Jeg ved, vi har langt igen, men... Jeg elsker dig, Calliope.
Jeg elsker dig. Et liv uden dig skræmmer mig.
Verden giver mindre mening, og jeg ved ikke, hvad jeg laver.
Jeg behøver mit anker. Det er dig. Jeg behøver dig.
Du er det eneste, jeg nogensinde vil behøve.
Jeg er så glad for, at denne pause er forbi.
De sidste 30 dage har lært mig så meget.
Jeg ville bare have, at vi gik sammen herfra.
Men da jeg satte mig ned, fik jeg kvælningsfornemmelser.
De seneste par uger har jeg grinet mere, gjort mere-
-og moret mig mere end...
Jeg føler mig endelig fri.
Ved at være fri har jeg indset-
- at det er kampen for at lappe os, der langsomt har drænet mit liv.
Jeg vil ikke gøre det længere. Jeg vil ikke prøve at lappe os.
I stedet for at elske dig så meget, burde jeg måske være mig selv lidt.
Jeg burde elske mig selv, du burde elske dig selv-
- og sammen burde vi elske Sofia i stedet for...
Du fortjener bedre, Arizona.
Det gør vi begge to.
Meget bedre end det her.
Bedre end at være fanget med en, som føler sig fanget.
Jeg vil også have, at du skal føle dig fri.
Men uanset hvor meget vi prøver...
...er vi nødt til at indse...
...at visse ting ikke kan repareres.
GREYS HVIDE VERDEN